Gal norit štai ten? Ar norit ...
Mano reprezentacija ta, jog mes pereinam čia...
Gerai.
Jau galim ar ne?
Ne, ne į tą kampą.
Saulės apšvietimu, turėtų būti šauniai.
Turiu galvoj, ar yra kryptis, kuria galėtume nusikreipti...
Ar turi ką nors tam tikro mintyse, ką nori nuveikti šiemet?
Neklausk manęs.
Neklausti, ah.
Skotai, tu nematai supynių, ar ne?
Ar išvis matosi supynės? Nenoriu jų. priekyje, iš viso.
Supynės, visiškai ne.
Nėra jokios dvasios, vaiki, kaip dabar? ...
Iš naujo, ar nori kas nors padirbėti?
Ar blykstė neatsispindės Kito akiniuose?
Ne. .. Tiesą sakant...
Mėgstu, kaip tu atsipalaidavęs taip... toks geras kadras.
- Nekenčiu tavęs. - Gerai.
- Pasakysiu tau, jauskis dabar atsipalaidavęs. - Nes tu toks paprastas.
Labas!
- Ką veiki? - Labai nuobodus darbas.
Gal norėtum vietoj to pagaminti mums pietus?
- Ko norėtum? - Am, tunos vyniotinių.
Būsim lauke, prie suvažiavimo,
kai tik ji pereis paso patikrinimą.
Gerai, jo. Taip, turime pianiną.
Ji gros pianinu.
Gerai, šaunu. Gerai, iki.
- Ji iš tikro atvažiuos? - Taip, ji iš tikro atvažiuos.
Būs čia už poros dienų.
O mokykla prasidės po savaitės, taigi...
Ji bus čia, pasiruoš, įsikurs.
Kiek laiko turėtų pakakti įsikūrti?
Žinai, kad artėja mano demonstracija, tiesa?
Viskas bus gerai?
Žinau savo demonstraciją, man reikia treniruotis.
Tu galėsi treniruotis. Ji tavęs netrugdys.
Galėsi būti savo kambaryje ir treniruotis, gali treniruotis ir mokykloje,
arba gali treniruotis garaže, yra daug, kur galėtum treniruotis.
Tai ne apie...
Klausyk, viskas bus šaunu.
O mes būsim labai svetingi ir malonūs.
Ar ketini ją visą laiką prižiūrėti...
Visai ne, ji nebe vaikas.
Ji iš tikro už tave vyresnė porą mėnesių.
Jai jau 18.
Nuostabi programa.
Nenorėsiu išvykti per savo paskutinį semestrą mokykloje.
O Sydbeksas turi tikrai nuostabią studentę iš Prancūzijos.
Jis iš Paryžiaus.
Aš tik nerimauju dėl tavo streso,
kai turi mumis visais pasirūpinti.
Nėra jokio streso. Man patinka rūpintis visais.
Na, gal man reiktų... įsigyti mašiną.
Turiu galvoj... ji gali apsistoti mano kambary.
Turim įsigyti kitą mašiną.
Mes turime mašiną. Turim nuostabų Džipą.
Ar iš judviejų išsiuntėt elektroninę žinutę, ar ką nors panašaus tam laiškui?
Tai rodo... kad mums rūpi.
- Turi ką nors geresnio už tai? - Ne.
Turiu galvoj, jei aš patekčiau į Stanfordą arba Berkilį, o ypač, jei pasiūlymas yra geresnis...
Jo, būtent.
Žinoma, aš dirbsiu labai, labai sunkiai.
Ir pasieksiu plaukimo tobulumą.
Dieve, dabar aš labai nerimauju!
- Tiesiog atsipalaiduok. - Liaukis.
Ir visada tik man.
Stok, tuoj nukris.
Jo, viskas gerai.
Tik pažiūrėk. Tikslumas ir gabumas.
Gerai.
Norėtum išvalyti visą tai, prieš jai pasirodant?
Jo, ketinau.
Laikyk įtemptai.
Gerai, kaip dėl viso šito?
Vėliau sutvarkysiu.
Ne, ne... sutvarkykim dabar.
- Atrodo gerai. - Dėkui, kad daliniesi kambariu.
Tai jos skrydis?
O, taip, Sofi!
Sveika!
Sofi.
- Labas! - Sveiki.
- Kaip tu? - Šauniai, kaip jūs?
Čia Kitas.
Labas, aš Sofi.
- Kaip skrydis? - Gerai, ačiū.
Labai gerai.
Vau... Gerai.
- Kaip tu? - Gerai, gerai!
Esi kada buvusi Manhatane?
Ne, nesu.
- Nesi buvusi Niujorke, ar ne? - Niekad.
- Ar toli Niujorkas nuo čia? - Su mašina reikėtų važiuoti apie valandą su puse.
Kitas ten važiuoja. Katik pasnigo ... tiesa?
Jo, aš greičiausias.
Kitas tavo pianino mokytojas.
- O, klasėje. - Jo.
Kitas moko groti pianinu, o dar be mokymo
jis turi hobį simfonijoje.
- Jis ten groja... - Tai ne hobis.
Kaip tu vadini? Ne viso etato darbu?
Taip, ne viso etato darbu.
Ne viso etato darbu...
- Kokiu instrumentu groji? - Groju violončele.
Bet aš pagalbininkas... NYNSO.
Bet jei pademonstruosiu, tada...
yra kėdė, kuri spėjama greitai atsilaisvins.
Tada pasiduosi mokytojavimui?
Jo...
Neee...
Sveika atvykusi!
Štai!
Čia truputį nuobodoką.
Užeik. Aprodysiu truputį.
Gerai.
Čia
svetainė... ir, o, čia tau.
- Vaišės. - Ačiū.
Čia mažytis gidas, Sofi gidas.
Tik truputį, žinai, informacijos, kavinė.
Čia žemėlapis. O, čia mokykla. Tai mokyklos žemėlapis.
Gerai, kai prasidės mokykla, aš visus nuvešiu.
Čia dabartinė šeima.
Aš kolekciuonuoju sausainių stiklainius.
- O, taip... - Randu jų daug internete.
Vienintelį šitą naudojam.
Kiti tušti.
Ei, nesakyk Kitui ir Laurai, jie nežino.
Ačiū. Čia mano slėptuvė.
Gal norėtum limonado ar medaus?
- Ne, dėkui. - Tikrai? Kaip su laiku?
Gerai.
Gerai...
-Labas! - Labas!
- Kaip tu? - Gerai, ačiū, kaip tu?
- Gerai, aš Laura. - Sofi.
Malonu susipažinti.
- Kaip skrydis? - Jo, nebuvo sudėtinga.
Taigi, iš kur tu? Ar tu iš Londono?
Gyvenu Barkšyre.
- Taigi, dažnai nuvažiuoji į Londoną? - Jo, taip.
- Kietas miestas? - Nuostabus.
Niekad nebuvau.
Taigi, ar jaudiniesi, kad turėsi čia pagyventi kurį laiką...?
Jo! Manau, labai...
Jo, aš noriu išvažiuoti... užstrigau čia, Valstijose.
Tiesiog bandžiau sugalvoti, ką noriu veikti ir...
Spėju, dar nesu įsitikinusi tuo.
Jo...
Am, ar tu sportuoji?
Ne...
Na, aš galiu plaukti, bet ne taip, kaip tu.
Jo...
O, Kitas groja gitara, jis grojo grupėje.
Nesąmoningi Broliai.
- Tai dūdų grupė. - Šaunus pavadinimas.
- Išlindom iš garažo. - Išlindom iš garažo, bet...
Nebegroju daugiau su Nesąmoningais Broliais.
Tada būtų... Dar pati nenusprendžiau...
Beje, už poros dienų rengsime vieną iš sausainių stiklainių parodų.
Turiu dar dvi dėžes, kurios greit atvažiuos.
Dar du sausainių stiklainiai, ar dėžės su stiklainiais?
Dar dvi dėžės su saisainių stiklainiais.
Kiek ten iš viso sausainių stiklainių?
Ne, tik 7.
Bet, tiek to, bus daug žmonių.
Taigi, kai būsi laisva, galėsi pasižmonėti, žinai...
Gerai.
Ar žinai, kokius kūrynius grosi per demonstraciją?
A?
Atleisk...
- Nenoriu tavęs trukdyti. - Ne, viskas gerai, aš tik ilsiuosi.
Ar nerimauji?
Dėl ko?
- Prieš demonstraciją. - Ne.
Turiu galvoj...
Ne, ne visai.
Kai groji pakankamai ilgai, tai tavęs nepaveikia.
Akivaizdžiai Laurencijus Olivieris vemdavo prieš kiekvieną pasirodymą.
Laurencijus Olivieris...
Iš kur tai žinai?
Nepamenu, bet spėju, kad esmė tame, kad netgi geriausi iš geriausių nerimauja.
Labanakt.
Labanakt!
- Labas! - Ei! Kaip tu? Malonu tave matyti.
Gerai.
- Mainų mokinė? - O, taip.
- Čia Sofi. - Sofi!
Žinai mano šeimos mokyklą?
Labas! Aronas. Labas, malonu susipažinti, Sofi.
- Kaip tau besieina? - Gerai.
- Kiek laiko čia apsistosi? - Šiam simestrui.
- Visam? - Jo.
- Turim atšvęsti! - Atšvęsim!
Jo, bet varom anksti, nes galėsim prieš saulėlydį užsikurti laužą.
O, bus....
- Gerai, iki! - Iki.
- Buvo malonu! - Man irgi.
Iki pasimatymo Sofi Ir Laura!
- Tai Aronas... - Jo.
- Tai, jūs susitikinėjat? - Ne... Jis tik ...
- draugas. - Jo.
Vanesa...
Aleksi, sveika.
Sofi Viliams.
A, tau pavyko, nusprendei pasirodyti. Gerai.
Sofi Viliams.
Grįžę į mokyklą. Štai, kur norime būti.
O, prieš pradedant, šįvakar grosiu su NYNSO.
Kaip žinot, kartais groju. Pagalbininkauju.
Taigi, gal kas nors norės pasikultūrinti
arba... pamatyti grojantį mokytoją.
Ir tie, kurie nuspęs ateiti.
Jei atsinešite bilietą, ar programą kitai pamokai
tada žinosiu, kad ten buvote, taip galėsite užsidirbti papildomų taškų.
Kas treniravosi?
Kloe, kodėl tau nepradėjus?
Leisk atspėti, argi ne Bachas?
Sofi!
Praleidai mano pamoką. Turi tam pasiaiškinimą?
Nelankysiu jūsų pamokų.
Nelankysi mano pamokų?
Kodėl?
Mąsčiau apie tai ir ...
Nemanau, jog tai bus man tinkama.
Tu tik persigalvojai.
Gerai, klausyk. Tau visvien reikia lankyti, kol tavo vardas vis dar sąraše.
Mums reikia pasikalbėti su ponu Dikonsu ir viską sutvarkyti.
Mes turim išbraukti tave iš sąrašo.
Kalbėjausi su ponu Dikonsu šįryt ir įsitikinau, kad viskas sutvarkyta.
Na, tau visvien reikia lankyti, kol jie neišbraukė tavęs iš sąrašo.
Tai jam užims dieną ar dvi tai sutvarkyti ir...
Jis sakė, kad išbrauks šįvakar.
Jis daug ką pasako, kas iš tikro neįvyksta.
Gerai, jei iki rytojaus nebus sutvarkyta,
tada tik ateik į pamoką ir bus greitai sutvarkyta.
Gerai, bet jei ne, aš lauksiu.
Nevėluok.
- Taigi... Tai, ką tu dabar padarei... - Atsiprašau...
Atsiprašau... Megan ir Laura laukia lauke.
O... Man reikia eiti.
Tavo tobulėjimas šaunus.
Na, ačiū.
Gerai... jie jau išvažiuoja. Norėtum ateiti ant 10?
Gerai...
Ateik ant 10. Šaunu, iki.
Iki!
- Tikrai nenori prisijungti? - Manau, kad pasiliksiu čia.
Tikrai? Bus daug gėrimų ir malonus laužas.
Ne... Manau, tiesiog pailsėsiu čia.
Gerai... Gerai praleisk laiką su knyga.
Damonas Kulveris.
- Ką? - Rašytojas.
- Iki! - Iki, Laura.
- Kalakutai. - Galėtume?
- Kaip einasi? - Gerai.
- Gerai? Jau šį savaitgalį, tiesa? - Jo.
Jei pasirodysiu.
Pamenu mano paskutinę demonstraciją, su Barenboimu, miglotai...
Na, tame ir dalykas, aų negaliu prisiminti savo taip pat. Prieš daug metų.
- Tu ne tiek nerimauji, ar ne? - Ne, ne, ne.
- Būtų kvaila. - Abėjoju, kad būtų.
Kitas, kuris daro kvailystes.
Na, tu mane žinai darant kvailystes.
Nebūtų buvęs pirmas kartas.
- Ar jau juos išleidai? - Ne, neišleidau.
- O tu gražiai elgiesi? - Bandau.
Jaučiuosi daug toliau nuo miesto, negu maniau.
Jo...na. Galbūt su... pirmiausia tu suvoki tai.
Jo.
Galbūt...
- Tu vis dar nori ten būti, ar ne? - Nežinau.
Kaip miela.
Mes aplankėm, na tiek daug kartų.
Žinai, ką tavo dėdė pasakytų, jei jis būtų vis dar čia.
Jis pasakytų, "pajusk tai, negalvojant apie tai per daug."
Nors aš kartais noriu atvažiuoti ir pagrobti tave ir parsivežti namo
nes čia gan labai tylu be tavęs.
Tu treniruojiesi, ar ne?
Ne...
O, Sofi, kodėl ne?
Pasakyk man kiek, išsiųsiu tau.
Nežinau, kiek man reikia sumokėti.
Dar kas nors? Žinau, tolimas kelias. Dėkui, kas atėjo.
Sofi.
Visi, čia Sofi Viliams. Sutikite ją.
ir...
dėkui, kad prisijungei.
Iš tikro, Sofi, kodėl tu mums nepagrojus?
taip gali save pristatyti klasei.
Tiesiog būdas... pasisveikinti.
Aš nesu nieko pasiruošusi.
Nesvarbu, bet ką, kas tau patinka.
- Koks jos vardas? Vendi? - Taip.
Kodėl ir vėl ten važiuojam?
Tiesiog gerai praleisim laiką!
Tu jiem patinki, mes gerai praleisim laiką.
Labas!
Mes katik perdažėm, taigi yra šiokio tokio kvapo.
Turėjom tokį smaragdiškai žalią...
- Įspūdinga. - Norime įsileisti vandenyną.
Kiek laiko gyveni savo name?
16 metų.
- Kiek laiko susituokę? - 17 metų.
- Nusipirkom namą, apsivedėm. - Tapau mokytoju.
Namą, kurį galėtume turėti dalijamasis.
Gavau tokį rinkos uždarymą, buvo toks sandėris.
Būtume pasilikę mieste, bet namas buvo toks gražus.
Jums į naudą, turiu galvoj, visi, kuriuos pažįstame skiriasi.
Buvome 6 skyrybų vakarėliuose per pastaruosius keletą mėnesių.
Labai gražus būdas atsisveikinti.
Ir kartais, geriausio vyro ir tarnaitės garbė ateiti ir juos išskirti,
Ir žinai, ji skamba nuostabiai.
Tu skaniai gamini.
Ne, aš tik ...
Na, pas mane ateina mergaitė kartą į savaitę.
Jis viską padaro, mes užšaldom.
- Paprasta... - Turiu tų užšaldytų kresniukų.
Girdėjom, kad turit labai patrauklią jauną panelę apsistojusią pas jus.
Ir kaip?
Ji miela.
- Jo, gerai. - Kada nors priverčia tave pagalvot dukart?
Ne to aš ieškau, arba...
Būtų šaunu vėl būti jaumu.
- Mieloji, tu pasiruošusi? - Aš išbadėjusi!
Žinau... Jau beveik baigėm.
Valgo kaip arklys!
- Ar susitvarkysi? - Jo, viskas gerai.
Ei, Markai, einu apsižvalgyti.
Jo, eik, apsižvalgyk. Jauskis kaip namie.
- Ei... - Ei.
Turėjau truputį atsirboti nuo visų.
Jo...
Jie mano mėgstamiausi žmonės.
- Ar tu? - Jo, aš tik pasiimsiu savo daiktus.
- Galiu išeiti... - Ne, viskas gerai.
- Greitai išvažiuosim? - Manau.
Gal kas paplaukiot? Naktinis paplaukiojimas.
- Niekas nenusirengia! - O, nagi.
- Turėtume nusirengti? - Jo, kodėl gi ne, jo!
Dar vieną alaus.
Štai ir mes.
O! Labai gražu.
O, tikrai... Man irgi patinka.
Šaunumėlis!
- Nuostabu! - Mažas plastiko kvapas.
- Nors aš užuodžiu kažką linksmo. - Smirdi kaip kaliošai.
- Ne, visai.... - Kažkas kitokio.
...lyg naujos mašinos kvapas.
Tikrai?
Mašina....
O, Dieve! Negaliu patikėti.
O, Dieve!
O, Dieve, kaip nuostabu!
- Ką manai? - Šaunu, jo.
Padėk raktelius, čia, padėk raktelius.
Ačiū, mama!
- Sofi, nori pasivažinėti? - Jo!
- Gerai, varom. - Gerai.
Kur jūs važiuosit?
Važiuojam pas mano draugų.
- Iki! - Iki pasimatymo.
Laura parašė, kad linksminasi.
- Kur? - Prie mokyklos.
- O... jei. - O, jokios atminties.
Per garsiai! Patildyk.
Per garsu? Šaunu!
- Argi neskamba šauniai? - Ne, jūs tokie meilūs.
Galėtume likti meilūs.
Turi juos perrašyti, arba jie sužlugs.
- Jie visi ištemti. - Pažiūrėk, viskas tvarkoj.
- Įdomu, ar ne? - Kas? Gyvenimas be pinigų?
Nepažįstamieji, išsinešantys mūsų sofą?
- Jo... - Jokio karšo vandens?
- Būti kūrybišku. - Tarakonai.
- Būti spontanišku. - Triukšmas.
- Būti įkvėptu. - Prieš mokslą.
Nemanai?
O, mielasis, kiekvienus aštuonis mėnesius turim tą patį seną...
Jei nupirkčiau kėdę...
Manau turėtume vėl pagalvoti apie miestą.
- Manau tai būtų... įkvėpiama. - Netgi jei ir taip nutiktų, mes uždirbame daugiau
pinigų, mes vis vien neturėtume pakankamai, kad galėtume parduoti šį namą.
Nemanau, kad supranti, ką sakau.
Ar žinai, kiek pakilo butų kainos?
Jie yra virš milijoną dolerių. Milijoną dolerių!
Turim investuoti, manau mum reikia rimtai apie tai pasikalbėti.
Tiesiog manau, kad turėjome gyvenimą, kuris persitraukė.
- Kad susilaukėm vaikelio, vadini persitraukimu? - Jo, susilaukėm vaikelio.
Maniau, kad plėtosim savo gyvenimus.
Žinoma, bet ji jau nebe vaikas.
Ji greitai išvažiuos iš namų.
Kalbėjome apie tai, kad kai ji bus pakankamai subrendusi, mes galėsim pamastyti apie miestą.
Jo, jei galėtume sau tai leisti, mes negalim...
Atrodo, kad mes net nediskutuojame apie tai.
Ar neturėtum repetuotis savo rytojaus demonstracijai?
Jo..
Turėtum.
Viskas dėl gimtadieninkės. Palinkėkim jai laimingo gimtadienio.
- Laimingo aštuonioliktojo! - Jo..!
Ei.
- Kaip einasi? - Gerai.
Ar galėčiau susižvėjioti cigaretę iš tavęs, prašau?
Be abėjo.
Dėkui.
- Kaip Laura? - Šauniai, jo.
Jo, ji šauni.
Labai malonu iš jos pusės dalintis savo miegamuoju.
Bet ji nesidalina per daug.
Tau patinka čia gyventi?
Jo, mėgstu iš valstijų pereiti į valstijas.
Visą laiką keliauju, taigi...
Manau norėčiau pamatyti Manhataną.
Ir tu tiesiog sutikai tuos vyrukus praeitą naktį?
Ar tik nepasakoji istorijos, kaip tu praradai savo nekaltybę jodinėjant ant žirgų?
Ne!
Tu toks apgailėtinas!
Gerai.
Ar manai... ar manai, kad daugiau vemsi?
Ar manai... ką nori daryti?
Jautiesi šiek tiek geriau?
Jo, tiesiog jaučiuosi pavargusi.
Ar kalbėjaisi su Aronu vakar?
Kalbėjausi, truputį.
Ar žinojai, kad su juo pasimylėjau?
- Ar tu su juo praradai savo... -Taip.
Turi įsitikinti, kad jis su tavimi elgiasi gerai.
Jis visiem papasakojo, kad pasimylėjom, o jis man sakė, kad niekam nesakys.
O dabar visi mano, kad esu kalė, bet iš tikro nesu.
Ir aš net nesusitikinėju su kitais vaikinais.
Ar tu vis dar nekalta?
Ne.
- Ei. - Labas.
Kaip sekasi?
Gerai.
Nerimauju.
Prisėsk.
Kodėl?
Tiesiog prisėsk.
Užsimerk.
Turi nusiimti akinius.
Sedėk tiesiai.
Atpalaiduok pečius...
atpalaiduok kaklą.
Įkvėpk pro nosį...
iškvėpk per burną.
Įkvėpk...
iškvėpk...
įkvėpk... iškvėpk.
Kaip jautiesi?
Geriau...
Mano dėdė sakydavo...
neleisk baimei tapti tavo profesija.
- Geras patarimas. - Kitai!
Bonjour...
Sekmės.
Ačiū.
Labai ačiū.
- Buvo šauniai. - Mm-hm.
Kada dar grosi su orkestru?
Penktadienį.
- Ir galbūt šeštadienį, a? - Ir šeštadienį?
Pasakyk man, jei reikės nuvežti.
Galėtume pažiūrėti, kaip groji.
Jo, būtų šaunu.
Būtų šaunu pamatyti jį grojant su kitais.
Nepakartojama, turiu galvoj, kad... tikrai būtų šaunu.
Jo, spėju, taip.
- Ką groji? - Kokius kūrynius?
Turim numerį, Šumanas, Mocartas...
Brahamsas, skamba nepakartojamai.
Jo, lažinčiausi.
Šaunus penktadienis.
Norėčiau, kad turėtume pianiną.
Ar tikrai turi?
Ei!
O, Dieve! Vau.
Labas, Šeldonai, malonu tave matyti.
- Džiaugiuosi, kad atėjei. - Žinoma, nebūtumę praleidę.
Manau šįvakar labai pasilinksminom.
Jo, kas vyksta?
- Ačiū. - O, taip... atsiprašau dėl to.
O, taip... Aš jį papirkau.
Ir vėl?
- Vau... - Ei, Šeldonai, čia Sofi.
i ... ji viena iš mano mokinių.
Malonu susipažinti.
Mainų mokinė iš Anglijos ir nepakartojama pianistė.
Ji išbarškino tą visą Šopeno kūrinį.
Kurį? Ar tai buvo...
Tai, iš tikro, vienas iš jo apšildomųjų kūrinių,
bet jis toks nepaprastas, kad būtų galima jį groti ir koncerte.
Šopenas... Ilgai mokeisi?
Daug metų.
Manyčiau, Šopenas, kągi.
- Šaunu! Sveikinimai. - Ačiū!
Turėsi mums pagroti kurį vakarą.
- Jo, norėčiau. - Pirmoji eilė.
- Jo, būtų šaunu!
Laura, tu irgi moki groti? Ar nenorėtum ...?
- Ne... - Atleisk.
- Laura yra palukimo čempionatė. Ji nepakartojama.
Plaukimas, tiesa.
- Jis visą laiką tave giria. - Jo.
Ar tikrai nenori eiti?
Nebūk tokia susijaudinusi, neturiu noro dabar eiti.
- Nesijausiu palikta ar panašiai. - Žinau... Tikiuosi, aš nebūsiu.
Nenoriu...
Manau, atrodys labai keistai, aš ir Aronas.
Jis sakė, kad bus mūsų grupė.
Nenoriu tavęs įžeisti išeinant su tavo žmogumi...
Sofi! Sofi! Gerai... Man tikrai tas pats.
Nežinau, kiek kartų tau tai kartoti, supranti?
Na... Neketinu tavęs priversti, jei nenori eiti.
Ačiū.
Ant tavo riešo.
-Ko norėtum? - Leisk man nupirkti tau maišytos degtinės.
Jie nuo mano pusbrolio, jis vadovauja šiai vietai.
- Labai miela iš tavęs. - Ne, bus daug linksmiau.
Kiek laiko čia visi bus?
- Ką? - Keik laiko čia visi bus?
Tik mes.
Tik mes šįvakar.
- Keik? - 23.
Ačiū.
Ačiū... susitiksim pirmadienį.
Gerai...
Visą vakarą atrodei šauniai. Turiu omeny, buvai tokia seksuoli klube.
- Tai ne kažkoks tai "dalykas." - Aš net ir nelaikiau to dalyku. Viskas gerai.
Gerai, turiu susikoncentruoti.
Aronai! Aronai ! Aronai ! Aronai !
Aronai, Aronai viskas tvarkoj.
Netempk mano plaukų.
Uždaryk duris.
Prašau, nusiramink.
O, velnias!
Uždaryk duris.
Aronai, atsikabink!
Nagi, Laura, plauk, plauk!
- Kas nutiko? - Nežinau...
- Tau viskas gerai? - Jo, viskas gerai.
Kas?
Aronas permigojo su Sofi.
- Kada? - Penktadienį.
Ką?
Ar kas nors matė?
Aronas permiegojo su Sofi.
O, ne. Nagi, nagi.
Sofi, aš tave parvešiu!
O, Dieve! Kaip nesveikai!
Einu persirengti!
- O, šūdas! Dingo elektra. -Ką?
Nepaslysk, nepaslysk.
- Nori arbatos? - Aš išgersiu alaus.
Alaus?
Galiu ir aš išgert alaus?
At žinai, kada jie grįš?
Priklausomai... kiek mergaičių...
jie prašo parvešti jas iki namų, spėju.
Kodėl nenori groti? Štai, ką noriu sužinoti.
Didelis klausimas, ar ne?
- Kodėl turėčiau norėti? - Kodėl nenori groti.
Nežinau... Noriu groti pasirinktinai, nenoriu groti vien dėl to, kad galiu.
Turiu galvoj, tu groji neįtikėtinai. Kiek laiko jau groji?
Pradėjau treniruotis nuo 5, taigi, gan ilgą laiką.
Džonas, mano dėdė privedė mane prie pianino,
kai jis buvo mokytojas ir pianistas, kai pradėjau mokytis.
Kai tik išgirsdavau jį grojant namie, aš bėgdavau pas jo.
- Maždaug, leisk man pagroti. - Tikrai?
- Jo, kai man buvo... ir viskas. - Tavo mama ir tėtis buvo muzikantai?
Mano tėtis, jis grodavo gitara, o mano mama mirė, kai buvau labai mažytė.
Ir man buvo sunku vienam manimi rūpintis, taigi...
Taigi, štai kodėl mano teta ir dėdė mane pasiėmė.
Buvau labai artima savo dėdei.
Bet jis neseniai pasitraukė. Jis sunkiai sirgo.
Apgailėstauju.
Jo, nuo tada pradėjau groti profesionaliai, kai man buvo 9.
- Baruose, vestuvėse? - Tiesiog, žinai... karaoke.
Manau tu turėtum būti komiku.
Tikrai pasirinkai netinkamą darbą.
O, žinau, kad...
Niekada nenorėjau mokyti, aš ne mokytojas.
Turiu kai ką tau pasakyti.
Tu esi mokytojas.
- Tu esi mokytojas. - Parašyta teksto formoj, kad esu mokytojas.
Tai, kodėl vis dar dirbi?
Reikėjo darbo, supranti?
Apsaugos ir...
Žinai, bent jau mokau dalykų, kuriuos žinau
ir nemokau matematikos, ar panašiai.
Na, turi įsitikinti, kad pasirenki tu.
Tiesiog nenoriu gyventi gyvenimo, kuriame...
aš negaliu pasirinkti.
Mano tėtis iš tikro negalėjo daryti to, ko jis norėjo.
Na jis pradėjo ir tada jis žiauriai susimovė.
Dauguma žmonių susimauna.
Ar tu buvai susimovęs?
Neatrodai tokia jauna, kokia iš tikro esi.
Vieną dieną tapsi laisva.
Norėčiau tau kai ką pagroti.
Kitai!
Ar Laura su tavim? Valytuvai sugedo. Važiuoti su ta mašina tikrai pavojinga.
- Jo... Aš čia. - Pasiėmei Džipą.
Atsiprašau.
- Kodėl pasiėmei Džipą? - Bandžiau atkreipti tavo dėmesį!
- atkreipti mano dėmesį? - Aš neturiu raktelių.
Bandžiau parvežti plaukiotojų komandą namo.
Kas nutiko?
- Sudužo. - Kaip?
Kodėl šviesos išjungtos?
Atleisk, nemačiau, numečiau, atleisk.
Kaip galėjai numesti? Buvo padėta į saugiausią vietą.
Elektra dingo, nieko nemačiau.
- Ar Sofi namie? - Jo, parvežiau ją.
Geri alų?
Svoris ant mano pečių bando parodyti susidomėjimą ir aistrą
ir jau 17 metų bandau ...
Darau, ką dariau prieš 17 metų
Man patinka mokyti vaikus... mokykloje...
Sakei, kad tau patiko mokyti
Na, tu sakei, kad tau patiko vairuoti.
Tu nevykėlis.
- Kalė. - Žinau.
Per greitai, aš net nebandyčiau nieko panašaus.
Čia tavo beprotystė?
Bandau sužinoti, ar visi tokie esat.
Kloe, ar gali išdalinti likusius? Tuoj grįšiu.
Tuoj grįšiu.
Ei...
- Galim pasikalbėti? - Žinoma, kas nutiko?
Jaučiuosi, lyg pridarau čia tiek daug problemų.
Ne, nepridarai.
- Man tik reikėjo... - Nepridarai problemų.
Klausyk...
Turiu laiko po pietų ir surasiu ką nors mane pavaduojančio.
Norėtum nuvykti kur nors?
- Tikrai? - Jo.
Gerai.
Ateisiu vėliau.
Ačiū.
Juokinga, kai tu mane čia atsivesi. Gyvenu čia jau 20 metų.
Nesi čia buvęs?
Niekad neužėjau, bet iš tikro niekad nesu čia buvęs.
Kodėl?
Nes niekad neturėjau tam priežąsties.
Būtų gera nebegrįžti atgal ten, ar ne?
Iš tikro yra taip sunku daryti tai, ką nori daryti.
Ką tai galėtų reikšti, tai yra taip jukinga, kad mes... tu jautiesi tokia suvaržyta dėl
to, kokius mes turime pasirinkimus. Bet kaip dėl to, kokius pasirinkimus turiu aš?
Manau, tai sunku sužinoti.
Kaip tapti... tikrai laisvu.
Ir ar tai tai netgi geras dalykas.
Matyt tos ribos yra ne dėl prižąsties.
- Struktūra. - Kad galėčiau ką nors išmokinti.
Kas padaro tave laimingą?
Šiuo metu yra vienintelis dalykas, kuris išties padaro mane laimingą.
Tikrai?
Tai tiesa.
Ką tu manai?
Ilgėsiuosi tavęs, jei pabėgtum.
Aš nepabėgsiu.
Suvokiu daug dalykų.
Noriu, kad mane pasigrobtum, štai, ką noriu, kad padarytum.
Iš tavo gyvenimo.
Sėsk į mašiną... ir vairuok.
Ne...
- Taigi, kaip Sofi? - Na, gan gerai.
Pala... ką... !
Tu rimtai, Laura?
- Sės į mašiną. - O, Dieve.
- Kur Laura? - Ji pas Andželos.
Atleiskit.
Šaunu, iki.
- Ji praleis naktį? - Tai buvo Briusas.
Gavau kėdę.
Spėk. aš nebebūsiu mokytoju daugiau.
Turime atšvęsti.
- Ištrauksiu ledų. - Na, aš dar nebaigiau.
Sofi ir aš paragausim šokoladinių, braškinių?
Nereikia, dėkui.
Gerai, na tada aš einu atšvęsti.
Viskas gerai?
Tu tokia maža.
Liaukis.
- Kas tau nutiko? - Liaukis.
Laura, aš nepermiegojau su Aronu.
Prisėsk.
Čia mano namai.
Atleisk.
Mačiau šiandien tave prie rezervato.
Liaukis taip kvėpavusi.
Tau reikia išeiti.
Man nereikia išeiti! Man nereikia iš čia išeiti.
Laura! Laura!
Liaukis!
Prašau.
Atleisk!
Kas nutiko?
Viskas gerai?
Aš... Aš nebegaliu daugiau čia būti.
- Man reikia išeiti. - Nenoriu, kad išeitum.
Žinau...
Kas nutiko?
- Man reikia eiti. - Nenoriu, kad išeitum.
Klausyk... Rytoj vakare aš groju.
Susitiksim po koncerto.
Tiesiog sėsim į mašiną ir važiuosim.
Gerai.
Ką tu darai?
Ketinu apsistoti pas savo draugę Džesiką
šį vakarą.
- Kur? - Jos šeima turi namą pakrantėj.
Ir ji pasiūlė paiškylauti ant kranto.
- Paiškylauti ant kranto? - Jo.
Klausyk, žinau, kad skamba puikiai, bet pirma privalai paprašyti mano leidimo.
Negaliu tavęs taip išleisti. Tu esi mano atsakomybėje.
Jo, nusprendėm tai visai nesenei,
taigi, negalėjau tavęs vakar perspėti.
Bet paskambinsiu tau, kai būsiu ten.
Ar matei Laurą šįryt, bet kur, ji kažkur išėjo?
Ne... Ji pabudo anksčiau.
- Ar nori, kad pavežčiau? - Ne, nereikia.
- Gerai, būk atsargi kelyje. - Gerai.
Laura nekelia telefono ragelio.
Ar ji tave perspėjo šįryt, kur ji išėjo taip anksti?
Ji sakė, kad jai viskas gerai.
Sofi pasakė, kad išeina iškylauti.
Nežinau...
Norėčiau, kad kas nors man paaiškintų, kas čia darosi.
Tau reikia pasikalbėti su tom mergaitėm.
- Šįvakar aš grosiu. - Na, tada pakalbėsiu su tavim po koncerto.
Jo.. Pasiimsiu Džipą.
- Ne... Aš tave nuvešiu. - Nereikia.
- Tikrai, aš ... - Nereikia, kad nuvežtum, galiu pats.
Nerimavom dėl tavęs.
Ar skambinai mamai?
Viskas gerai?
Sveiki, ar čia Džesikos mama?
O, sveiki čia Megan Reinolds... Aš Sofi Viliams...
Anglė apsistojusi pas mus.
Labas, ar ji ten?
Ji sakė, kad eina į paplūdimį su Džesika ir tavo šeima.
Žinai ką? Ji katik įėjo.
Jo...
Na, tikiuosi netrugdžiau.
Gerai...
Ačiū.
Ei, ar galim trumpam pasikalbėti?
Am, aš vidurį pokalbio.
- Žinau, aš noriu kai ką pasakyti. - Ne.
Ne dabar.
Prašau.
Tuoj grįšiu, gerai.
Leisk man išpirkti įbrėžimą.
Liaukis, liaukis.
Pakaks.
Atleisk.
Man tas pats.
Liaukis! Liaukis! Nagi.
Tu beviltiška.
Nemanau, kad padariau klaidą.
Ką jie sako?
Jie dar nieko nepasakė.
Labas, galite eiti su manim.
Turi idėjų...?
- Šypsena. - Dar vieną šypseną.
Vienas, du trys. Žiūėkit čia, šypsokitės.